- Hvad er der løs? - Vi modtager GDO-transmission.
- Det er Tok'raen. - Abn irisen.
- Måske er det far. - Måske.
Martouf. Hvordan har du det?
Samantha. Oberst O'Neill.
- Godt nok, under omstændighederne. - Hvad er der galt.
Måske burde vi diskutere det andetsteds.
Det er min far.
- Jeg er bange for, han er fanget af Sokar. - Åh, min gud!
- Så vidt vi ved, er han stadig i live. - Så vidt I ved?
Sokar har påtaget sig den personlighed, som også er kendt som djævelen?
Jep. En smule prætentiøst, synes du ikke?
Du må forstå når jeg siger, at hvis Selmak stadig er i live,
- er han blevet sendt til helvede. - Hvilket vil sige...
Et sted med evig lidelse og forbandelse, hvorfra der ingen vej er tilbage.
Hvad er det egentlig, vi taler om her?
Netu er en måne i kredsløb om Sokars planet.
- En meget varm måne, antager jeg. - Det er et sted, hvor ild brænder stærkt.
Men ved I med sikkerhed, om min far stadig er i live?
Det gør mig ondt, Samantha. Jeg ved, at det må være vanskeligt.
Efter tilfangetagelsen, er Selmak og din far, Jacob, utvivlsomt blevet torteret.
Men Sokar vil hellere se sine ofre lide end dø.
Taler vi sa om en redningsmission?
Så vidt vi ved, er der uheldigvis ingen, som er flygtet fra Netu.
Ingen med undtagelse af Jolinar.
Det passer fint. En Goau'uld, der spiller djævelen, ville skabe et sted som Netu.
Netu er fra Am-Tauts bog,
en vejledning i at passere gennem de gamle egypteres underverden.
Det er mørke steder med flammebåde, uhyrer og de forbandedes hjem.
Den smule vi ved er baseret på legender, som Sokar har videreført.
- Hvordan slap Jolinar ud? - Det har hun aldrig fortalt.
Har ingen nogensinde spurgt, hvordan hun flygtede fra et flugtsikkert fængsel?
Hun blev fundet bevidstløs og hardt såret i en teltac,
et fragtskib, som drev i verdensrummet. Rekonvalecensen var lang og smertefuld.
Hun blev opfordret til at huske, men hun nægtede at tale om det.
- Har nogen været nysgerrig om hvorfor? - Jeg tryglede, men hun ville intet sige.
Jeg bar kun Jolinar en kort tid.
Jeg har aldrig set mere end glimt af hendes minder, af og til drømme.
Men sandelig aldrig noget som det sted, du beskriver.
Tokraerne har teknologi, som fremmer fremkaldelsen af minder, men...
man må være villig til at bruge den.
Nå, hvis vi påtager os dette, får vi brug for et par enheder mere.
Et fuldbårent militært indtog vil være umuligt, oberst O'Neill.
Vi gør det i hemmelighed.
Selmaks rekonvalecens har naturligvis høj prioritet.
Der er dog - og tilgiv mig, Samantha -
noget større på spil her.
Tok'raerne tror, at Sokar snart vil udføre et angreb
- mod Systemherrerne. - Er det ikke godt nyt?
Systemherrernes sammenbrydende og fragmenterede magt
er et langt mere sårbart mål end én magtfuld Goa'uld.
- Særligt hvis den Goa'uld er Sokar. - Er han sa meget værre end de andre?
Af alle de guder han valgte at spille, valgte han djævelen.
Vi må finde Selmak og fastslå, hvad han ved om Sokars angreb.
Uden at ville lyde for dramatisk, kunne galaksens skæbne stå på spil.
Det lyder en anelse for dramatisk.
Det lyder, som om vi ikke kan afslå.
- Oberst, gør et forsøg. - Ja.
- Hvornår rejser vi? - Så snart I er klar.
Hvis I alle er sikre på, at I forstår, hvad I melder jer til.
- Du sagde helvede, gjorde du ikke? - Jeg ender der før eller siden.
Så jeg kan lige så godt se kvarteret an.
Teltacen, vi får brug for til rejsen, afventer os på planeten Vorash.
- Skib? - Der er ingen Stargate på Netu.
De forviste tages dertil med skib.
Har jeg nævnt, at jeg hader overraskelser?
Vi har en lang rejse foran os. Der vil blive rigelig tid til at oplyse jer om alle detaljer.
Se, det sætter mig i en stilling, hvor jeg kunne blive overrasket.
Chevron syv er låst.
Major, du vil bringe din far sikkert tilbage.
Ja, sir. Det vil vi gøre.
- Skibet ser bekendt ud. - Det er teltacen, hvor Jolinar blev fundet.
Det var svært beskadiget, da vi fandt det.
Flyvemekanismerne er blevet repareret, men hyperdrevmotorerne
kan kun køres ved 40 procent uden for høj risiko.
Er fartøjet udrustet med usynligheds-kapabiliteter?
Skibet, vi var på, kunne gøre sig selv usynligt.
- Virkelig? - Det var en opgraderet udgave.
I har naturligvis med en basismodel at gøre her.
- Er du sikker på, at du kan flyve skibet? - Ja, og tilmed meget godt.
Mens vi er på overfladen, må du muligvis undgå Sokars styrker.
- Hvad? Kommer Teal'c ikke med os? - Han kan ikke.
Atmosfæren er uigennemtrægelig for skibe.
Den eneste måde, overfladen kan nås på, er i nedstigningskapslerne.
Sådan bliver de fordømte sendt til Netu af Sokar, og sådan må vi ankomme dertil,
hvis vi skal overbevise andre om, at vi er til at stole på.
- Og er der kun fire kapsler? - Korrekt.
Det tæller som lidt af en overraskelse, ved du nok?
Skal vi tage af sted?
For enhver skyld.
Til helvede med os.
Hvad kan du ellers fortælle os om Netu?
Månen var en industrialiseret koloni tilhørende planeten Delmak.
Da Sokar erobrede Delmak, gjorde han den til sit hjem.
Han omdannede miljøet til at passe til myterne.
Han gik igennem en masse besvær.
Han fyldte atmosfæren med giftstoffer,
og sprængte huller i månens overflade, for at frigøre den smeltede kerne.
I vil føle en skarp smerte, mens jeg betjener hukommelses-apparaturet.
Vi har faktisk alle erfaret denne teknologi tidligere.
Godt. Sa ved I, hvad I kan forvente.
Vil vi så få Jolinars minder at se som holografiske billeder?
Der findes ingen specifikke måder at sigte på minder på.
Nogle af Samanthas egne minder kunne komme frem.
Af respekt for hendes privatliv, vil vi ikke anvende den del af teknologien.
- Tak - Man kan beskrive, hvad man ser.
Jeg er klar.
- Sam? - Herinde.
Hvorfor græder du?
Hvor er mor?
Åh, Gud.
Lyt til mig, Samantha.
- Undskyld. Jeg er fanget i min fortid. - Tænk på Jolinar.
Den sidste nat, vi tilbragte sammen, før hun blev taget til fange af Solkar,
gik vi langs Noctanas kant. Der var to måner den nat.
Jeg kan se det.
I talte ikke om, at Jolinar skulle rejse.
I vidste begge, at det var farligt, men hun måtte af sted.
I blev oppe sammen hele natten.
- Martouf... - Er alt i orden med dig?
- Jeg vil prøve det igen. - Jeg skulle have sagt det tidligere.
Jeg ved, at mit personlige forhold til Jolinar er en kilde til ubehag for dig.
- Martouf... - Jeg vil have, at du skal vide,
at det altid har været min tro, at Jolinar hemmeligholdt sin erfaring på Netu,
fordi hun troede, det kunne komme imellem os.
Jeg ønsker ikke, at du skal holde noget tilbage af samme årsag.
- Du behøver ikke beskytte mig. - OK.
- Sluk for det! Sluk for det! - Gør det.
Jeg så nogen.
En mørk skikkelse. Jeg tror, det var Sokar.
- Smerten var... - Jeg beklager.
Hukommelsesteknologien kan bibringe en meget realistisk sanselig gengivelse.
Hun blev torteret... så frygteligt.
Jeg tænder igen, men ved en lavere indstilling.
Hun var på et skib som dette.
De satte hende i en nedstigningskapsel.
Der var ild... hele vejen rundt. Det var umuligt at ånde.
Det er væk... jeg mistede det.
- Vi ankommer snart. - Jeg ved det, Martouf.
Undskyld. Måske vil jeg ikke være i stand til at gøre det.
Du skal.
Hej, Marty. Kan vi tale sammen?
- Du skubber lidt hardt på, synes du ikke? - Der er ikke meget tid tilbage.
Det er hendes far. Hun ved, hvad der står på spil.
Hvis ikke hun husker Jolinars flugt, vil jeg ikke bede nogen af jer
- ledsage mig til overfladen. - Hvorfor ikke?
- Fordi tilbagevenden er usandsynlig. - Men du vil tage derned?
Jeg vil forsøge at lokalisere Selmak og kommunikere oplysninger til jer.
I vil vende tilbage og viderebringe det til Tokr'aen.
Og efterlade dig og Jacob dernede, sa I kan...? Radne op?
Uden flugtmuligheder...
Godt. For det første vil Carter ikke lade dig gå uden hende.
For det andet, vil jeg ikke lade det ske. For det tredje, flygtede Jolinar...
- Men hvis Samantha ikke kan genkalde... - Jeg ved det. Jeg hørte dig.
Og tilgiv mig dristigheden. Men det er blevet gjort før - det kan gøres igen.
Vil du kunne klare det?
Ja.
Det er bare så forvirrende.
Billeder og ansigter. Tanke- og følelsesbrudstykker.
Der er en Goa'uld på Netu. Ikke Sokar.
Han var...
Lad os bare sige, at han var mindre end tiltrækkende.
Jeg kender hans navn. Jeg... Jeg kan ikke finde det.
Men jeg får en... rædsom, syg fornemmelse, når jeg husker ham.
Der skete noget mellem ham og Jolinar.
Noget værre end torturen og smerten.
Noget som Jolinar aldrig ville have, at Martouf fandt ud af.
Vi er nået frem til koordinaterne.
Du må holde skiven skjult fra alle, vi møder.
Jeg vil lade den stå på minimum, så du fortsat kan bearbejde minderne.
- Er det i orden? - Ja, selvfølgelig.
- Carter? - Tak.
Sokar ville ikke sende nogen ned til Netu med våben.
Nå. Hvorfor ikke?
Hvis de blev fundet, ville de vide, vi ikke blev sendt af Sokar.
Vi må forsøge at falde ind, så vi kan få lov til at bevæge os frit som fangerne.
OK. Vi vil forsøge at falde ind. Men vi tager ikke derned ubevæbnede.
Hvordan kommunikerer vi sa med Teal'c?
Vi mener, dette apparat vil kunne trænge igennem atmosfæren.
- "Vi mener"? - Vi burde kunne tale med ham,
så længe skibet forbliver i kredsløb om månen.
Der er... der er stadig lang vej ned.
Kapslerne udsendes ved høj hastighed.
Skulle jeg få det bedre af det?
Nestigningshastigheden vil blive sænket af varmeskjolde og tyngdegeneratorer.
Så... jævn sejlads hele vejen, ikke?
Ikke helt, O'Neill.
- Er du forberedt? - Nej. Egentlig ikke.
- O'Neill, kan du høre mig? - Du går rent ind, Teal'c.
I kommer nu ind i atmosfæren.
Oberst O'Neill?
O'Neill, kan du høre mig?
Carter?
- Daniel? - Herovre!
- Denne vej! - Af sted med os!
Mine lunger brænder.
Det er i det mindste tør varme.
Oberst O'Neill, svar.
Ja, Teal'c. Vi er i et stykke.
Hold ud, vi holder dig underrettet.
- Vi skulle følge denne tunnel. - Kan du huske det?
Det hjælper at være her. Den skulle føre til den gamle kolonis underjordiske rester.
Det er et af de få beboelige steder tilbage.
Er det mig, eller bliver det faktisk varmere herinde?
- Lidt af begge dele, sandsynligvis. - Der er noget oppe foran.
Denne vej.
Nå... det er sandelig ikke Emerald City.
Halløjsa, folkens.
Vi er... nye heromkring. Jeg ved, det er svært at se, men det passer.
Carter?
Bynarr.
- Hvad betyder det? - Det er det navn, jeg ikke kunne huske.
- Vi er kommet for at træffe Bynarr. - Hvem er I?
Ubetydelige folk. Tag dig ikke af os.
- Knæl foran mig. - Hvem er den fyr?
Han er Na'onak. Næstkommanderende til Bynarr, Netus herre.
- Vi er kommet for at møde Bynarr. - Det kan I ikke.
- Forvis dem til overfladen. - Det... tror... jeg... ikke.
Hold inde. Hold lidt inde, folkens.
Hvem spørger efter mig ved navns nævnelse?
Det gør jeg!
Jeg er Samantha Carter, vært for Jolinar af Malk-shur.
Tag deres våben! Smid dem i gruben!
Selvfølgelig. Gruben.
Tak!
Duftene bliver bedre og bedre, gør de ikke?
Det ser ikke opmuntrende ud.
Jeg troede, våben var forbudt. Vi har set et stavvåben og et handvåben.
- Jeg forstår det heller ikke selv. - Overraskelse, overraskelse.
Bynarr er Sokars udnvævnte fører.
Han er tilladt et handvåben og et stavvåben til hans næstkommanderende.
Hvad fik dig til at tro, at Bynarr ville være sympatisk stemt over for Jolinar?
Jeg var sikker på, at det var ham, der hjalp hende flygte.
Hvorfor?
Hun...
Beklager.
Han er nøglen. Bynarr har måske ikke bevidst hjulpet Jolinar,
men jeg er sikker på, at han ved, hvordan hun flygtede.
Sam...
Far?
Far!
- Drømmer jeg? - Nej, vi er virkelige.
Er I sindssyge?
Åbenbart.
- Har du det godt? - Jeg har haft det bedre.
- Selmak? - Han er døende.
Dette vil hjælpe.
Bliv der. Vi får dig ud herfra.
Marty...
Tak.
Vil han klare det?
Ikke her. Medmindre vi får ham væk fra dette sted snart, dør han.
Det er OK. Jeg er her.
Jeg er ydmyg i dit nærvær, min herre Sokar.
Bynarr, Netus herre,
jeg har ikke tid til at høre om de fordømtes lidelser på denne dag.
Tillad mig at bringe mine taksigelser for Tok'raen Jolinars genkomst,
hun som forrådte mig, således at jeg kan søge min hævn.
- Hvad taler du om? - Hun ankom i dag med tre andre.
Jeg sendte hende ikke til dig.
De er trængt ind. Find ud af hvad de vil... og dræb dem så.
Jeg havde håbet på en langsom hævn over Jolinar, min herre.
At se hende lide på den hårdeste vis, som det tilfalder de fordømte.
Gå nu! Meld tilbage om en dag.
- Adlyd mit bud. - Uden tøven, min herre.
Et skib bragte disse indtrængende.
- Find det og destruér det. - Javel, min herre.
Har du styrke til at tale?
Vi kan viderebringe budskabet til Tok'ra-rådet.
Sokars flåde er ti gange større, end vi troede.
Han står på spring til at angribe seks væsentlige systemherrer. Han vil vinde.
Han vil råde over en hær stor nok til at regere galaksen, om det skulle være.
- Hvornår skal alt dette ske? - Det skulle ske to uger
efter min tilfangetagelse. Det var... for fire dage siden.
- Vi må meddele det til Tok'raen nu. - Ja.
Teal'c, kom ind.
O'Neill, det er mig.
Vi fandt Jacob. Han er i temmelig dårlig forfatning.
Har I fastslået en flugtmetode?
Nej, ikke endnu. Martouf vil tale med dig.
Jeg har en meddelelse, som du må viderebringe til det høje Tok'ra-råd,
hvis ikke vi kommer ud herfra.
Samantha Carter.
- Du kommer med mig. - Hvem kalder?
- Nu! - Kom selv og hent hende, din...
Sir!
- Det kunne være vores eneste vej ud. - Hvad har du tænkt dig at gøre?
Hvis bare jeg kan komme tæt nok på Bynarr, tale med ham...
Af sted!
Ja, OK. Fortsæt.
Tag dig af min far.
Træd ind.
Tag det.
Du har ingen symbiot i dig.
Nej.
Hvordan kan du så vide om Jolinar?
- Jeg bar hende engang. - Det burde jeg have vidst.
Jolinar ville være død på overfladen, før hun viste sit ansigt for mig igen.
Fordi hun forrådte dig.
Se, hvad Sokar tog fra mig på grund af hende.
- Hvor er hun nu? - Hun er død.
Du ved, hvordan hun flygtede.
Det gør jeg ikke. Jeg kan ikke huske det.
Hvorfor er du kommet her?
Sam?
- Hun kommer tilbage. - Hvor er hun?
- Hun er hos Bynarr. - Nej...
Samantha mener, at Bynarr er nøglen til vores flugt.
- Han er Sokars øjne og ører her. - Tja, øje og ører.
- Han sikrer, at der ingen opstande er. - Han holder betingelserne udholdelige.
Og han rapporterer regelmæssigt til Sokar. Sokar nyder at høre om lidelsen.
- Hvad siger du? - Kommer Sokar her?
Nej. Bynarr tager til planeten.
- Hvor ved du det fra? - Jeg så ham, før jeg blev taget til fange.
Ved du, hvordan han tager dertil?
Vor seneste tilføjelse
er Tok'raen Selmak.
Er du kommet for at redde ham?
Tror du, at jeg hjalp Jolinar med at flygte?
- Ja. - Hvorfor?
Fordi du elskede hende.
Du tager fejl.
Hvorfor hader du hende så meget?
Hendes død har frarøvet mig hævnen,
jeg så længe har drømt om.
Det giver mig ikke den samme tilfredsstillelse at dræbe dig.
Men det vil give mig en vis tilfredsstillelse.
Nej! Vent!
- Er alt i orden? - Ja. Far?
Han holder ud derinde.
Der er transport-ringe i Bynarrs privatområde.
De må føre til Sokars palads.
Det lykkedes Jolinar at stjæle et fragskib og flygte.
Netus herre er død!
- Hvad foregår der deroppe? - Na'onka har lige dræbt Bynarr.
- Hvad? Hvorfor? - Jeg har ingen anelse om det.
Bynarr var ved at dræbe mig. Na'onka skød ham med sit stavvåben.
- Han sendte mig herned igen. - Der vil bryde optøjer ud.
- Det kunne være vores chance. - Til hvad?
- Ringene fører til Sokars palads. - Det er en vej ud herfra.
Hun var én person, og hun havde et bærbart apparat.
- Lad mig være... - Jacob.
Du lader til ikke at få pointen.
Teal'c.
- Er det muligt? - Hvad?
- Fragtskibet har ringe. - Ring-transportapparaterne
fungerer som Stargates over kortere afstande. De udsender en strøm af stof.
- Hvis det opfanges af en modtager... - Hov, hov! Forenkl det venligst.
Hvis Teal'c kan manøvrere dem til en position,
- kan vi i teorien blive ført om bord. - "I teorien"?
- Hvordan finder han positionen? - Mekanismen kan lokalisere andre ringe.
Teal'c burde være i stand til at detektere koordinaterne.
De odds tager jeg imod.
Kom her.
Teal'c, det er Daniel. Kom ind. Teal'c, opfanger du signalet?
Jeg hører dig, Daniel Jackson.
- Teal'c, det er Daniel. Kom ind. Skifter. - Hvad laver du?
Jeg kommunikerer bare med min ven gennem dette lille apparat.
Teal'c, det er Daniel. Vi har brug for dig. Hører du?
Jeg hører dig.
Denne vej!
Ringene på skibet skulle kunne lokalisere hvilken vej, stofstrømmen vil tage.
Jeg vil være på positionen.
Åh, for helvede.
Den er væk. Nøglen, som aktiverer ringene, er væk.
- Hvor skulle nøglen indsættes? - Herovre.
Kan du få det til at virke?
- Det vil tage tid. - Tag al den tid, du behøver.
Teal'c, vi er næsten klar. Teal'c, hører du?
- Vi bliver nødt til at gå. - Næsten.
Gør jer klar!
Teal'c!
- Han svarer ikke. - Han sagde, han ville være der.
- Hvis ikke han... - Han vil være der.
Flyt jer!
OK.
Knæl foran Na'onak!
I skal ikke længere kalde mig Na'onak.
Fra denne dag af,
vil jeg generobre min sande navn:
Apophis.
FORTSÆTTES